Елена Павлова
Граничните земи

chitanka.info

Граничните земи сред Облаци ме чакат.

Затворя ли очи, след миг пропадам в мрака.

Отчаяна ли съм, то те са сиви, сухи,

прорязани от път, за сълзите ми глухи.

Самотна съм? Добре, и те са празни значи;

корито на река, от тинята затлачено.

Ако тревожна съм, тревожни са Земите —

бушува буря там и скрива планините…

Ако пътувам днес, то път ги е прорязал,

два коловоза, прах и слънцето залязва…

Щастлива съм? Е, те са, може би, красиви —

руини, кръстопът… Следи — и всичко в сиво.

Но, чудя се, дали, ако се влюбя силно,

то там ще завали, ще напои обилно

Граничните земи, за сълзите ми глухи

прорязани от път, студени, сиви, сухи…

Затворя ли очи, след миг пропадам в мрака.

Граничните земи сред Облаци ме чакат.

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.